Csitt!
A KEZDETEK
Kék otthonunk
Hol a tengerililiomok ringnak
Beszélgettem
Számtalan
Fivéremmel és nővéremmel
A buborékok nyelvén
Emlékszel?
Réges-rég
Te és én ott éltünk
Együtt a kék tengerben
A medúza, a tengerisün
A halak és a rákok
Mind
A testvéreid voltak
Sosuke, gyere vissza, jó?
Jó!
Egy aranyhal.
Nem tudom kiszedni.
Ez fura volt.
Azt hiszem, meghalt.
Megnyalt! Él!
Sosuke, elkésünk!
Anya, egy aranyhal!
Sosuke!
Megbolondult ez a szél.
Sosuke, indítom a kocsit.
Megtaláltátok a lányomat?
Micsoda? Elfogta egy ember?
Egy kisfiú. Ez nagyon rossz hír.
Meghalt szegény?
Élsz!
Sosuke, tudod, hogy dolgozni kell mennem.
Anya, nézd, találtam egy aranyhalat!
- Aranyhalat? - Odalent, a szikláknál.
Igen?
Nem tudom, ki maga, de errefelé nem használunk gyomirtót.
Hogy mi? Ez nem gyomirtó.
A legtisztább tengervíz,
hogy ne száradjak ki itt kint.
Nekem aztán mindegy, ha nem gyomirtó.
Elnézést!
Ez rossz. Nagyon rossz.
Fura egy madárijesztő volt.
De ne mondd ezt másokra! Nem ítélünk a külső alapján.
Tudom, anya.
- Újabb kísérlet az óvodában? - Aha.
Az óvó néni nem örül, ha bevisztek dolgokat.
Szerintem nem lesz baj.
Ne félj, vigyázni fogok rád.
Hű, az biztos, hogy szép.
Most vontatnak be egy hajót a szárazdokkba.
Gyorsan, edd meg a reggelidet!
Kíváncsi vagyok, megeszi-e ezt.
Kérsz?
Nahát, eltűnt a vágásom!
Anya, azt hiszem, Ponyónak fogom nevezni.
- Hmm? - Ő jött oda hozzám.
Lehet, hogy varázshal.
Megmentettem. Mostantól felelős vagyok érte.
Inkább sonkát kérsz?
Anya, Ponyo nagyon szereti a sonkát.
Vagyis embernek hiszi magát?
Fordulás!
Undorítók az emberek!
Gyerünk, Lisa, siess!
Ez a rengeteg mocsok, hulladék!
Jó reggelt, Shima úr!
Ponyo, nézd, látszik a házunk.
- Kérdezd meg őket a halról! - Úgy lesz.
- Szeretlek, Sosuke. - Szia!
Jó reggelt! Úgy tűnik, folyton elkések.
- Hoznál egy másik tolószéket? - Persze.
- Jó reggel, Sosuke! - Elnézést.
- Nagyon sietek, Yoshie néni. - Igen?
- És én, Sosuke? - Ne most, Toki néni! Koncentrálok.
Aha.
Lehet, hogy mérges lesz az óvó néni.
Megvan!
Itt biztonságban leszel, Ponyo. Hamarosan visszajövök.
Vajon vannak itt macskák?
Így már jó lesz, Ponyo. Maradj nyugton! Hamarosan jövök.
- Szia! - Szia, Toshi!
Telefonálok, ha esetleg csúnyább lenne a köhögése.
- Jól van, drágám? - Köszönöm. Jó.
- Szia! - Jó reggelt, óvó néni!
- Jó reggelt, Sosuke! - Szia, Sosuke!
- Sosuke! - Kumiko!
Nézd csak! Anya új ruhát varrt nekem.
Szép, nem?
Szia, Sosuke, gyere játszani!
Most nem tudok. Dolgom van.
Nem lehet dolgod. Ötéves vagy.
- Pedig nem érek rá. - Fura vagy.
Bizony!
Jaj!
Ponyo!
Sosuke!
- Kumiko. - Az meg mi?
Ismered a szabályt, hogy mit szabad behozni.
Tudom, de nem az oviban vagyunk.
Ezek a bokrok az öregotthonhoz tartoznak.
Mutasd!
Egy aranyhal?
Nem egyszerű aranyhal. Ponyo a neve.
Ponyo? Mutasd!
Jó, de ne szólj róla!
Nem fogok.
Nézd meg! Hát nem szép?
Soha nem láttam még ilyen unalmas aranyhalat.
Kumiko hibája volt.
Nem szabad a külső alapján ítélni.
Adok egy kis vizet.
Ponyo!
Megérdemeltem, az én hibám.
Megint itt van.
Sosuke hangját hallom.
De tudom, hogy a mi kisfiúcskánk most az oviban van.
Szóval biztos, hogy csak képzelődöm.
Yoshie néni, itt vagyok.
Hát itt vagy!
Megmutathatom a nagy meglepetést?
- Mi az? - Megmutatom.
Előtte ki kell találnotok, milyen színű.
- Piros. - Piros.
Igen, az.
- Hogy találtátok ki? - Mutasd már!
Jó.
- Nézzenek oda! - Nagyon szép.
Ponyónak hívják. Szereti a sonkát.
És tud varázsolni.
Megvágtam az ujjamat,
de megnyalta, és meggyógyult.
Nahát!
A varázserejével talán segíthetne a csípőmön és a hátamon.
Bármikor megnyalhatna egy hal, ha utána újra tudnék járni.
Hát, nem is tudom.
- Meg kell kérdeznem Ponyót... - Hadd nézzem meg a vödröd!
Máris, Toki néni.
Igazi arca van!
Gyorsan, dobd vissza az óceánba! Nem tudod, hogy cunamit okoz?
Mindig ezzel a cunamival jössz.
A tengerből kijövő emberarcú halak cunamit okoznak.
Ezt mindenki tudja.
Cunami! Itt a cunami!
Sosuke, engedd vissza az óceánba!
Toki, mi a baj?
Csuromvizes lettem! Nézzétek a ruhámat!
Sosuke!
Gyere vissza, és kérj bocsánatot!
Ne félj, Ponyo! Bármi is lesz, megvédelek.
Sosuke!
Ponyo!
Ponyo. Sosuke.
Ponyo szereti Sosukét!
Én is szeretlek.
Ponyo szereti Sosukét!
Ponyo?
Ponyo!
- Ponyo! - Sosuke!
Ponyo!
Sosuke, figyelj, jobb így.
Tudom, hogy megpróbáltad, de Ponyo hal.
Nem lakhatott egy vödörben. Az óceán az otthona.
Remélem, a permetezős csodabogár is eltűnt már.
Kérhetek egy nyalást?
Gyorsan, már kezd olvadni!
Finom.
Nagyon sajnálom, Sosuke, viszont ma este végre megjön apa.
Nem akar majd szomorúnak látni.
Ma nincs több óceán, jó?
Sosuke?
Ideje bejönni.
Talán ha kirakom a vödröt,
Ponyo tudni fogja, hogy itt lakunk, amikor visszajön.
Csináld csak! Kedves dolog ezt tenni Ponyóért.
Jó.
Sosuke, felvennéd?
Biztos apa az.
Halló? Igen, én vagyok.
Anya jól van.
Ma este nem tudok hazamenni.
Jelzek, amikor elhaladunk.
Nem, mondd meg neki te!
Szia, drágám! Aha.
Micsoda?
Vegye át valaki más!
Hagyd csak magára a feleségedet és a fiadat egy szikla tetején!
Seggfej!
Gyere, Sosuke! Menjünk el valahova!
Itthon szeretnék maradni.
Ott van apa. Kapcsold le a lámpát, anya!
A kisfiam egyedül kezeli a lámpát.
- Hihetetlen, nem? - Nagyon dühös lehet a feleséged.
B... O... CS...
Á... N... A... T.
- Apa bocsánatot kér. - M-E-N-J-A...
- F-R-A-N-C-B-A. - M... E...
MENJ A FRANCBA!
Anya, apa azt mondja, szeret.
Azt mondja, nagyon-nagyon.
MENJ A FRANCBA! MENJ A FRANCBA!
Hűha! Nagyon szép, apa.
BIZTONSÁGOS UTAT
KÖSZÖNÖM
JÓ ÉJT
Ne sírj, anya!
Én sem sírok.
Megígértem Ponyónak, hogy gondját fogom viselni.
Kíváncsi vagyok, most sír-e.
Annyira aranyos vagy!
A legeslegboldogabb!
- Jaj... - Ne aggódj, Sosuke!
Mindent megtettél, és Ponyónak nem lesz baja.
Rendben.
Együnk! Apa adagját is megeszem.
Nem a te hibád.
Kitettelek a mágia hatásának, és túl kicsi vagy, hogy megértsd.
Tudod, hogy az emberek szennyezik a vizet.
Erről már meséltem.
Gyerünk, egyél szépen, Brunhilde!
Sonkát akarok!
Sonkát! Az ételüket etted! Mit csináltál még?
Vért is kóstoltál, Brunhilde?
A nevem nem Brunhilde, hanem Ponyo.
- Ponyo? - Ponyo. Ponyo szereti Sosukét.
Ponyo is ember lesz.
Ember? Mit tudsz az emberekről, Brunhilde?
Tönkreteszik a tengert.
Úgy bánnak az otthonoddal, mint az üres, sötét lelkükkel.
Valamikor régen én is ember voltam.
Mindent hátrahagytam, hogy a Földet szolgáljam.
Ponyo kart akar!
Nem akarom többet ezeket az uszonyokat!
Lábat akarok, amilyen Sosukének van!
Elég!
Csináltam kezet! Lábat is csináltam!
Igen!
Ne is mondd! Emberi vért kóstoltál.
Sosukéhez megyek!
Elég volt!
A szennyezett DNS aktiválta az örökölt tudatodat.
Visszavonás!
Hűha!
Hagyd abba!
Ne változz át! Több erő kell.
Engedj ki!
Sosukéhez akarok menni! Engedj el!
Engedj ki!
Nem lehetsz egyszerre ember és mágikus, kedvesem.
Nyugodj meg!
Máris nagyon erős.
Pont, mint az anyja.
Bárcsak örökké ártatlan és tiszta maradhatnál!
Nincs elég erőm ahhoz, hogy sokáig így tartsam.
Az anyja segítségét kell kérnem.
Mi az?
Az elixírjeimet akarják.
Hess! Tűnjetek innen!
Majdnem baj lett belőle.
Nem szabad megzavarnom a természet egyensúlyát.
Nyugalom. Nyugodtnak kell maradnom.
Őrülten ver a szívem, ha arra gondolok, hogy újra találkozunk.
Jól van, koncentrálj a munkára!
El kell készíteni ezt az adagot.
Itt legalább nincs szivárgás.
Még mindig szorul az ajtó.
Legközelebb megcsinálom.
Ha akár egy élőlény bejutna ide...
Igen. Érzem az óceán erejét
a DNS-em minden apró részében.
Ha megtelik a kút,
ismét kezdetét veszi az óceán kora.
Az élet olyan robbanása, mint a kambriumi korszakban.
Véget ér a förtelmes emberek kora.
Ez az átkozott ajtó!
Fogak!
Hűha!
Keressük meg Sosukét!
Szabad vagyok!
- Víztölcsér! - Kapitány, nézze!
- Cunami! - Hajót a hullámra fordíts!
Mi ez?
Kapitány, minden műszer elromlott!
Egy kislány. Annyi idős lehet, mint Sosuke.
- Még egyszer köszönöm. - Holnap találkozunk.
Rettenetesen zuhog, Sosuke.
Felhívom anyukádat, hogy jöjjön át.
Nem kell, a rövid úton megyek. Szia, óvó néni!
Szia, Sosuke! Légy óvatos!
Sosuke, úgy sajnálom.
Nem nyílt ki az ajtó, igaz? Most ment el az áram.
Az oviban minden rendben?
Lisa, ha lejárt a műszakod, hazamehetsz.
Biztos nem kell segíteni?
Ne aggódj, megleszünk.
A vihar még el is szórakoztatja az időseket.
A helyedben hazamennék, amíg még lehet.
Várj itt, drágám! Mindjárt jövök.
Jó.
Szia, Yoshie néni!
Nahát, Sosuke, te vagy az?
Olyan sötét lett, hogy alig látok.
Nézd, ezt neked csináltam.
Nahát, mi ez?
Neked is csináltam egyet.
Köszönöm, Sosuke.
Semmit sem látok. Nem tudom, miért vagyunk még itt.
Csak egy kis eső. Haza akarok menni.
Ez az, így már mindjárt jobb.
Lássuk csak! Az aranyhalad!
Fogadok, hogy Sosuke miatt jött vissza a villany.
A furcsa eseményt mikrotájfunnak nevezik.
A hajók...
Nyavalyás tévé!
Már senki sem érti az időjárást.
Az árnyékokat is bámulhatnánk.
Ideje hazavinned anyukádat.
A szerencsét hozó kis aranyhalunkkal
- jól megleszünk. - Rendben.
...földcsuszamlások, áradások és vihardagály.
Az evakuálási kísérletek...
Ez a tiéd, Toki néni.
Nem tudom. Mi ez? Össze van gyűrve.
Így kell nézni.
Megvan. Egy szöcske.
Nem, ez a Koganei Maru.
Az az apukád hajója, igaz, Sosuke?
- Igen. - Most olyan, mint egy papírcsákó.
Sosuke, ideje indulni.
Siessünk, búcsúzz el!
Jó estét, hölgyeim!
Jó estét, Sosuke úr!
Vigyázz, nehogy elfújjon a szél!
Gyerünk, pattanj be!
Azt mondták, a telefonok sem működnek.
Mintha felduzzadt volna az óceán.
Szerinted elsüllyedhetnek a hajók?
Nem, a hajók bírják a vihart. Ilyenkor is mennek.
Ahogy az apád is.
Láttam egy halat! Te is láttad, anya?
Kösd be magad!
Állj meg, Lisa! Nem tudtok átmenni.
Most szóltak, hogy evakuálják ezt az oldalt.
Nem kötelező.
Az öregek házában vannak még néhányan.
Ki kell hozni őket.
Nem lesz bajuk, az a szélárnyékos oldal.
Ott kell kivárnotok a vihar végét.
Muszáj hazamennem.
- Itt nem mehetsz át. - Menj a hegyi úton!
- Kapaszkodj, Sosuke! - Jó.
Ne, áll, ne csináld!
Vigyázz, besodródik!
Lisa, meneküljetek!
A halak követnek minket.
Fordulj meg, és ülj le!
Kapaszkodj meg valamiben!
Az a hullám követ minket.
- Anya, a kislány beleesett! - Mi?
Egy halon futott, és beleesett.
Hol?
Még sosem láttam ilyennek az óceánt.
Sosuke, hol volt az a kislány?
Ott, egy nagy hal hátán futott.
Az lehetetlen.
Sosuke, mennünk kell!
Ne félj, nem volt semmilyen kislány. Mindjárt hazaérünk.
Ott egy kislány. Gyere ide!
Segítünk, gyere ide!
Sosuke, maradj ott!
Mi?
Sosuke, ismered?
- Ponyo? - Igen, én vagyok, Ponyo!
Te vagy az!
Anya! Ponyo visszajött, és kislány lett!
Kicsoda?
Megtaláltam Sosukét!
Jól van. Sosuke, Ponyo, az élet titokzatos és fantasztikus,
de dolgunk van.
Maradjatok nyugodtak, jó?
Én is nyugodt leszek.
Leveheted a kabátodat, Sosuke.
Feladatom van a számodra, Ponyo. Megfogod a lámpát?
Mindjárt hozok egy törölközőt.
Gyere, erre!
Olyan illata van a szobának, mint neked.
- Jaj! - Ponyo!
Megvagy!
Megszárítalak, jó?
Nagyon szép vörös hajad van. Mindjárt megszárad.
Száraz a ruhád.
Azért van, mert Ponyo hal volt, anya.
Nem tud vizes lenni.
Ez az izé nagyon tetszik.
Igyunk valami finom meleget, az megnyugtat.
Ponyo, tartanád a lámpát?
- Jövök! - Rendben.
- Ki gondolja, hogy lesz víz? - Én!
Én!
- Víz! - Víz!
Saját víztartályunk van az udvaron.
Ki gondolja, hogy lesz gáz?
Begyújtom... Ez az!
- Ez az! - Gáztartályunk is van.
- Na jó, csüccs az asztalhoz! - Rendben.
Ponyo, az asztal itt van.
Most ülj le, így!
Most rakd le, ami nálad van!
- Szükséged lesz a kezedre. - Nem, a lábamat használom.
Ezt nézd!
Ti meg mit csináltok?
Nézd meg a lábát! Olyan, mint egy kéz.
Tessék.
Meleg.
Ez a legfinomabb.
Ez nagyon jó volt.
Szóval, most mit szeretnétek csinálni?
Ponyo sonkát akar!
Csak a sonkára tud gondolni.
Akkor jobb, ha nekilátok a vacsorának.
Előtte indítsuk el a generátort, hogy felhívhassuk Koichit!
Az apukám. Áram kell, hogy rádiózhassunk.
Kint van a tengeren, de nem lesz baja.
- Gonosz varázsló? - Nem, dehogy.
Hajóskapitány.
Neked milyen az apukád, Ponyo?
Utálja az embereket. Egy buborékban tart.
- Micsoda? - Ezért elúsztam otthonról.
Mi?
És milyen az anyukád?
Nagy és gyönyörű!
- De ijesztő is tud lenni. - Mint az én anyukám.
Ponyo, gyere ide, légy szíves!
Valami nincs rendben az üzemanyag-vezetékkel.
- Talán eltömődött. - Eltömődött.
Ott tömődött el.
- Beindult! - Fény! Igen!
Ponyo, szuper vagy!
- Antenna! - Anya...
minden hajó elsüllyedt?
Egy fényt sem látok.
- Túl hangos! - Mi a baj?
Semmi sem jön be. Nagyon furcsa.
Itt JA4LL. JA4LL.
Koichi, jelentkezz!
Itt Lisa, Sosuke és Ponyo.
Szólni akartunk, hogy jól vagyunk.
Mindjárt vacsorázunk.
Sonka!
RÁMEN
Kész a tészta? Óvatosan, mert nagyon meleg!
Várni kell egy kicsit.
Három perc, és kész.
Jól van, szemet becsukni!
Tartsátok csukva!
Ponyo, ne less!
Most már kinyithatjátok.
Abrakadabra...
- Sonka! - Vigyázz, mert meleg!
Meleg!
Anya, Ponyo elaludt.
Szerinted Ponyo nagyon messziről jött?
Igen.
Nézz ki! Úgy tűnik, megnyugodott a tenger.
Talán mert Ponyo elaludt.
Látod azt a fényt?
Mozog. Biztosan van még kint valaki a tengeren.
Az az öregek háza.
- Már nem látom. - Kimenekítették őket?
Sosuke, maradj Ponyóval, jó?
Segítenem kell nekik.
A hegyi úton oda tudok menni.
Sosuke, be kell mennem az öregek házába.
Én is jövök!
Jobban örülnék, ha itt maradnál.
De miért nem jöhetek? Felébresztjük Ponyót, és megyünk.
Veled akarok menni.
Sosuke, a házunk most világítótorony a viharban.
A fénye a városból és a hajókról is látszik,
miközben minden más sötét.
Valakinek bekapcsolva kell tartania a fényt.
Annyi különös dolog történik most,
hogy nem is értem őket.
Idővel mindenre rájövünk,
de most segítenem kell az időseknek.
Ha addig vigyáznál a házra,
rengeteget segítenél.
Képes vagy rá, és vissza fogok jönni.
Megígéred?
- Megígérem. - Megígérted.
Szeretlek, Sosuke.
Kapitány, látom egy város fényeit előttünk.
Végre! Így megint be tudjuk tájolni magunkat.
Szerintem itt még sosem jártunk.
Elsodródtunk Amerikáig?
Amit látunk, nem hegy.
És nem is város.
Azok hajók fényei.
Annyira közel van a Hold,
hogy a gravitáció hatalmas dagályt kelt.
Hajótemető. Meg fogunk halni!
- Leállt a motor! - Próbáld egyenesben tartani!
- Horgonyt le! - Igen, uram.
Valami felénk tart.
A könyörület istennőjét láttam!
- Beindult a motor. - Ő volt az.
Vagyis te is láttad? Azt hittem, hallucinálok.
Köszönöm, hogy megóvtál...
Magasabbra!
Mi?
Nagyon erős varázslat van rajta.
Kitől tanulta meg, hogy kell?
Micsoda? Ezt nem hiszem el! Nem!
Emberré változott! Tarts rendesen!
Mit művelsz?
Lányok...
Hagyjátok abba! Kérlek!
Hagyjátok abba! Ne! Elég!
Ez most komoly dolog. A testvéreteket próbálom megmenteni.
Végre eljött!
- Fujimoto! - Rég találkoztunk, szerelmem.
Nézd meg az óceánomat!
Valami megváltozott. Olyan, mint a devon kor ősi tengere, csupa varázslat és erő.
Ettől most nagyon mérges leszel, drágám.
Ponyo hozzáfért az elixírjeimhez, és emberi vért kóstolt.
Ponyo? Milyen szép név.
Természetesen az egész az én hibám.
Annyira erőssé vált,
hogy lyukat vágott a valóság szövetébe.
Túl fiatal, hogy megértse, és nem hallgat rám.
Kislány lett belőle, szeret egy kisfiút,
és az egész világ egyensúlya felborult.
Kérlek, vedd el az emberi részét, vagy a bolygónak vége.
A Föld máris magához vonzza a műholdakat az égből,
a Hold pedig az óceán vizét...
Nyugodj meg, kedvesem!
Sosuke. A kisfiút Sosukének hívják.
Szeretjük a testvéreteket, és azt akarjuk, hogy boldog legyen.
Figyelj, drágám, miért nem hagyjuk teljesen emberré változni Ponyót?
Tessék?
Ősi mágia. Ha Sosuke szeretete igaz,
Ponyo véglegesen átváltozik.
Ám ha a fiú szeretete nem igaz, Ponyóból tengeri hab lesz.
Így igaz, de mind abból lettünk, drágám.
Az a fiú annyira fiatal és ártatlan.
- Mi lesz, ha...? - Csitt!
Hadd aludjanak!
Szükségük lesz az erejükre.
Sosuke!
Jaj!
Ponyo, jól vagy?
Jó reggelt, Sosuke!
Hűha!
Az ajtónkig ér az óceán.
Miért nincs itt az anyukád?
Túl magas a víz. Biztos nem tudott visszajönni.
Kár, hogy nincs hajónk.
Ott egy hajó!
- Túl kicsi. - Nem, nem az.
Ügyes vagy!
Nahát, még a gyertya is nagyobb lett.
- Így már elférünk. - Fantasztikus!
- Fogd azt a végét!
Jó!
- Mehet? - Igen.
Tényleg úszik!
Úgy látom, sehol sem szivárog.
Fel kell tölteni a vízmelegítőjét.
Ezen a csövön át szívja be a vizet.
Aztán ez a kerek dolog felmelegíti.
Ez működött.
A hajó tengerre kész.
- Tengerre kész! - Igen.
- Tengerre kész! - Tengerre kész!
Tengerre kész! Tengerre kész!
Tengerre kész!
Mi az?
- Jaj! - Jaj!
- Nézd! - Ég.
Forró!
- Működik? - Hát...
Működik!
Sosuke, tengerre kész, igaz?
- Igen. - Jó ez a hajó.
Aha.
Sosuke, nézz rám!
Így még viccesebb!
Ettől az izétől meleg az orrom.
Ponyo, te leszel a figyelő.
- Én pedig kormányzok, jó? - Én vagyok a figyelő!
Az ott az út.
Erre ment anya tegnap este.
- Sehol sem látom. - Találkozni fogunk vele.
Megígérte, hogy visszajön.
Azok ott ősi halak. A devon korban éltek.
Azt ott ismerem. Bothriocephalus.
- Az pedig... - Egy Dipnorhynchus.
Dipnorhynchus!
Hű, ez nagyon nagy!
- Ez egy Devonynchus. - Devonynchus!
Ahoj!
- Ahoj! - Ott egy csónak!
Ahoj!
Visszakiabálok.
Ahoj!
Juj!
Hű, de gyors!
- Hű! - Kezdek ráérezni.
Készülj a megállásra, Ponyo!
- Sziasztok! - Jó reggelt!
Nem semmi ez a hajó.
Ismerlek. Lisa kisfia vagy, igaz?
Nem kisfiú. A neve Sosuke!
Ő pedig Ponyo.
Korábban hal voltam.
Tényleg?
Tetszik a neved. Ponyo. Cuki.
Nem látták véletlenül az anyukámat?
Az anyukádat? Miért nincs veled?
- Elment az öregek házába. - Olyan messzire?
Tetszel a kicsinek.
Jaj, kicsim...
Nekünk?
Ideadod?
Köszönöm. Finom az illata.
Nagyon finom leves. Köszönöm.
- Az anyukám főzte. - A leves az övé!
Sajnálom, de még túl kicsi hozzá.
A kisbabák csak tejet isznak.
Viszont helyette megehetem én,
és segít, hogy legyen tejem neki.
Igen, anya engem is tejjel etetett.
Mit mondasz, Ponyo? Megehetem a levest?
- Rendben. - Köszönöm, drágám.
A városiak. Mintha felvonulást tartanának.
Ahoj! Kell segítség valakinek?
Minden rendben, de köszönjük, hogy segítenek, kapitány!
Mindenkit a Hegycsúcs Hotelbe viszünk.
A biztonságuk érdekében kérem, kövessenek minket.
Rendben, úgy lesz.
Úgy tűnik, az egész város itt van.
- Remélem, senkinek sem esett baja. - Ponyo, ideje indulni.
Várjatok egy kicsit! Lássuk csak...
Tessék, egy kis tej!
A tejhez.
A sonkát már az összesből kiette.
Köszönöm. Nagylelkű vagy, Ponyo.
Tessék, Sosuke!
Már meg volt gyújtva, de azért elfogadod?
Köszönöm. Ponyo majd megnagyobbítja.
- Köszönöm. - Vigyázzatok magatokra!
Köszönjük.
Mi a baj?
Csitt!
Ponyo!
Hűha!
Sosuke!
Szia, Sosuke!
Hűha!
- Mit csinálsz itt? - Hol van az anyukád?
Tegnap elment az öregek házába.
Hozzá megyünk.
Hihetetlen, hogy Lisa legyőzte azt a hullámot.
- Lisa már csak ilyen. - Sosuke, jöhetek én is?
Nem érek rá. Dolgom van.
Nézzétek meg a parkban! Az időseket oda vitték.
- Sok szerencsét! - Megtaláljátok.
Miután kiraktuk ezt a csoportot, hajót küldünk az idősekért.
Sok szerencsét, kapitány!
Ponyo, mindjárt elfogy a gyertya.
Nem lesz baj. A halász adott egy másikat.
Hű! Nagyon meleg.
Viszlát!
Ponyo, nagyobbra tudod varázsolni ezt?
Rendben.
Ponyo, jól vagy?
Ponyo.
Ponyo!
Nagyon jó! Innen gyalog is megy.
Itt az út.
Összemegy!
Ponyo!
Ponyo, ébredj fel!
Sosuke.
Megijesztettél.
Ne változz újra hallá!
Anya kocsija. Ponyo, gyere! Lehet, hogy itt van.
Anya!
Anyu!
Anya!
Anyu!
Anya!
Anyu!
Tessék, itt a hajód.
Víz folyik a szemedből.
Gyere, keressük meg az anyukádat!
- Olyan szép! - Itt felejtetted a botodat!
Megint jön a bálna!
Szerintem lát minket.
Gyönyörű a másik oldal, nem?
- És nem fáj a térdem. - Ez a másik oldal?
Szerintetek hol vagyunk, a paradicsomban?
- Mint egy álom. - Hölgyeim, körém gyűlnének?
- Jövünk! - Fussunk!
Gyerünk!
- De jó futni! - Megelőzlek titeket!
Nyertem!
Egy kis csendet kérek.
Itt az ideje, hogy önök tanúi legyenek
a szeretet szent próbájának.
- De izgalmas! - Nem túl fiatalok ehhez?
- Olyan izgatott vagyok! - Én is!
Hölgyeim, kérem. Ne felejtsék el, hogy ez nagyon fontos pillanat!
Kulcsfontosságú.
Fujimoto úr, ugye nem esik baja Sosukének és Ponyónak?
- Azt nem ajánlom! - Ő is apa.
Persze, hogy nem.
Remélem, Ponyo tovább alszik. Elnézést.
Szerintetek bízhatunk benne?
Kíváncsi vagyok, mit gondol Lisa.
Azzal a nővel van.
Tegnap este óta beszélgetnek megállás nélkül.
Szegény Lisa! Nehéz lehet neki.
Bárcsak hallanánk, miről beszélgetnek!
Miért nem kérdezzük meg tőle? Lisa!
Lisa!
A legjobbat kívánjuk Sosukének és Ponyónak.
- Kedvesem! - Lisa!
Biztosan aggódsz.
Lisa, Sosukével nem lesz baj. Erős.
Igen, erős!
Jószívű.
Bármi történik, örülök hogy itt vagytok mellettem.
Nem lesz semmi baj.
Ponyo, egy alagútnál vagyunk.
HEGYCSÚCS PARK
Azt hiszem, már jártam itt.
Ponyo?
Nem tetszik ez a hely.
Ne engedd el a kezem!
Ponyo!
Ponyo! Kérlek, ne halj meg!
Ponyo!
- Ponyo, térj magadhoz! - Csitt!
Ne ébreszd fel!
Örülök, hogy megismerhetlek, Sosuke. Már vártunk.
- Az idős hölgyek, az anyukád... - Anya?
Nem jössz oda hozzájuk, Sosuke? Ponyóval együtt.
Megígérem, hogy nem veszem el tőled Ponyót.
Sosuke!
Ne hallgass erre a fura alakra!
A többieket is magával csalta.
Toki néni!
Engem senki sem tesz bolonddá!
Már alig maradt időnk. Döntenem kell.
Ha közelebb jön a Hold... Nem látod?
Megbomlott a világ egyensúlya. Minden víz alá kerül.
Ez a legjobb kifogás, amit elő tud rángatni? Hogy ránk esik a Hold?
- Emberek! - Sosuke, gyere ide!
Sosuke, hallgass meg! Bíznod kell bennem.
Csak te mentheted meg a világot. Tedd meg! Most!
Ponyo!
Brunhilde, tiszteld az apádat!
Ponyo!
Sosuke, gyere!
Nem én vagyok a rosszfiú.
Gyorsabban!
Ugorj!
Most meg mi van?
- Anya! - Sosuke!
Ponyo!
Nem kell úsznod.
Nem tudom, miért vagyunk itt.
- Tehát te vagy Sosuke. - Nagyon örülök.
- Te vagy Ponyo anyukája? - Igen.
Biztonságban idehoztad a lányomat.
- Csitt! - Köszönöm.
Sosuke, Ponyo megnyitott egy mágikus kutat,
mert nagyon szeretne ember, igazi kislány lenni.
El kell fogadnod, és szeretned kell olyannak, amilyen igazából.
Ugye tudod, hogy Ponyo halacska volt?
Aha.
És emberként is ismerted.
- A véred volt az oka. - Szóval erről van szó!
Megvágtam a hüvelykujjamat, aztán Ponyo megnyalta, és meggyógyított.
Akkor így változott emberré.
Tudnád szeretni úgy, hogy a két világ között mozog?
Igen. Mindegyik Ponyót szeretem.
A halacskát, a félig halacskát és az embert. Mindegyiket szeretem.
Ponyo, gyere ide, kérlek!
Ponyo, Sosuke megígérte, hogy elfogad annak, ami vagy.
Ha ember akarsz lenni, le kell mondanod a mágiáról.
- Képes vagy rá? - Igen.
Puszild meg a buborékot, amikor visszatértek a felszínre!
Ponyo kislánnyá változik, és ugyanúgy nő fel, ahogy te.
Elfogadlak, Ponyo.
Köszönöm szépen, Ponyo anyukája.
A természet egyensúlya ezzel helyreállt.
Hurrá!
Olyan büszke vagyok!
Drága Sosuke!
- Sok szerencsét, Lisa! - Köszönöm.
A gondját fogom viselni.
Hát itt vannak! Minden rendben?
Máris hozom a tolószékeket!
Nem kell, Shima úr. Szeretünk gyalogolni.
Mennyi ember!
Azt hiszem, ez a tiéd.
- Köszönöm. - Próbálj jó szívvel emlékezni rám!
Ha tudsz. Szabad?
Vigyázz magadra, Ponyo!
Az apukád az!
Koichi! Szia!
Itt vagyunk!
Lisa és Sosuke!
Ahoj!
Ponyo, nézd, ott van apa hajója!
Ponyo, Ponyo, Ponyo, az icipici hal
A kék tengerből
Ponyo, Ponyo, Ponyo, a kislány
A nagy pocakkal
Lépj, lépj, ugorj, ugorj!
Ily szép lábakkal nézd, hogy futok!
Kapaszkodj és hintázz!
Ily szép kezekkel Fogjuk egymásét!
Ha vele ugrálok
A szívem is repdes
Rágj, csókolj, ölelj!
Szeretem őt
A kis pirost
Ponyo, Ponyo, Ponyo, az icipici hal
A kék tengerből
Ponyo, Ponyo, Ponyo, a kislány
A nagy pocakkal
VÉGE
A feliratot fordította: Vass András